Viki
Kislány,most
nem kell pardon,
másodszor lépsz elém.
Igy szólt és átkarolt,
bevallom,féltem én.
Nézett és szólt,
Na,válaszolj hát!
Mért jég a szíved,
tinédzser,ha vársz?
Alltam,mint kõszobor,
sápadtan néztem én.
Egyetlen mondatot
kinyögni sem
tudtam én.
Tûnõdve várt,
Hát válaszolj már!
Mért jég a szíved,
tinédzser,ha vársz?
Hány lázas éj,
kínzó szenvedély,
neved hányszor súgtam?
Testem,lelkem
éppen érted ég.
De a gondolat
végre valóság,
bénultan álltam én.
Na,elég,szia,kislány!S
elfordult könnyedén.
Bámultam,hallgattam
mély,halk szavát.
Mért jég a szíved,
tinédzser,ha vársz?
Hány lázas éj,
kínzó szenvedély,
neved hányszor súgtam?
Testem,lelkem
éppen érted ég.
De a gondolat
végre valóság,
bénultan álltam én.
Na,elég,szia,kislány!S
elfordult könnyedén.
Bámultam,hallgattam
mély,halk szavát.
Mért jég a szíved,
tinédzser,ha vársz?

MertJegASzived
Viki