(C) 1996 GMM

Járom az utam, a macskaköves úton,
A léptem kopog esős éjszakán,
Az ütöttkopott utcák nevét tudom,
Mert én ott születtem, ez a hazám.
Itt kísért anyám iskolába, szegény,
Ott volt a szeme mindig kisfián,
Itt minden emlék múltam hozza felém,
Mert én itt születtem, ez a hazám.
Tudom, a nap az másutt szebben ragyog,
Sok itt a füst, a korom és a könny,
De itthon mégis Angyalföldön vagyok,
A Váci út és Lehel út között.
Járom az utam, macskaköves úton,
Sok régi barát köszönt énreám,
Itt minden öreg haver nevét tudom,
Mert én itt születtem, ez a hazám.
Ha nem tudok elaludni éjjel,
És nem jön az álom felém,
Veszem kalapom, s a kaput becsukom,
S fütyülve elindulok én.
(fütty)
**********
**********
*******
Mert én itt születtem, ez a hazám.
Megállok én egy neonlámpa alatt,
Egy egész élet emlékeivel,
Klassz, ami még az életemből maradt,
Szép csendben, békén már itt töltöm el.
Én örökifjú angyalföldi gyerek,
Járom az utat, füttyre áll a szám,
Bár sok a hibám, itt mindenki szeret,
Mert én itt születtem, ez a hazám.

Jarom az utam