(C) 1998 GMM

Csak kinyitom a szemem,
máris újra behunynám.
A fény ilyenkor hasít,
a fejem kívül-belül fáj.
Háború ez is, egy újabb
hétfő az ellenség.
Feladom, igen,
csak egy sört innék.
Én esküszöm, a miénk
a legsötétebb lépcsőház.
A ládában egy levél
ismeretlen kézírás,
A feladó..., nagy ég!
Ébren vagyok, vagy ez álom még?
Hirtelen ragyog fel
ezer eltűnt kép.
Nevek, arcok, helyek,
hosszú skandináv éjszakák.
Hideg, mégsem hideg a világ.
Voltak nevek, arcok helyek,
olcsó szállodákban szűk szobák.
Látod, adott egy-egy napot a világ,
Ami él tovább.
A tengerparti kocsmák,
a mindig kihalt állomás,
Grogot ivott velünk
a folyton fázó hindu szakács,
Valahol talán most is
bluest hallgat részegen,
És a lány, istenem,
újra írt nekem.
Nevek, arcok, helyek,
hosszú skandináv éjszakák.
Hideg, mégsem hideg a világ.
Voltak nevek, arcok helyek,
olcsó szállodákban szűk szobák.
Látod, adott egy-egy napot a világ,
Ami él tovább.

Nevek, arcok, helyek,
hosszú skandináv éjszakák.
Hideg, mégsem hideg a világ.
Voltak nevek, arcok helyek,
olcsó szállodákban szűk szobák.
Látod, adott egy-egy
napot a világ,

Nevek, arcok, helyek,
hosszú skandináv éjszakák.
Hideg, mégsem hideg a világ.
Voltak nevek, arcok helyek,
olcsó szállodákban szűk szobák.
Látod, adott egy-egy
napot a világ,

Nevek, arcok, helyek,
hosszú skandináv éjszakák.
Hideg, mégsem hideg a világ.
Voltak nevek, arcok helyek,
olcsó szállodákban szűk szobák.
Látod, adott egy-egy
napot a világ,

Skandinav ejszakak